Втратив ногу через рак: маленькому прикарпатцю встановили протез
27 Травня, 16:17
Поділитись статтею
9-річний хлопчик, який втратив ніжку у боротьбі з агресивною формою раку, блискавично рухається до своєї мрії — знову ходити без милиць.
Він вже отримав протез та опановує ходьбу у Дитячій Лікарні Святого Миколая, спеціалісти якої майже два роки борються за життя та здоров’я маленького пацієнта, повідомляють на сторінці Першого медичного об’єднання Львова.Одну із найагресивніших форм раку серед дітей — остеосаркому — у Михайлика Палія з Івано-Франківщини виявили два роки тому, коли хлопчику було 7 рочків. Пухлина вразила стегнову кістку на лівій нозі. Перші 6 курсів хімії Михайлику провели в Івано-Франківській дитячій обласній клінічній лікарні. Хлопчик важко переносив терапію, а пухлина на неї не реагувала. Тож хвороба і далі прогресувала. Єдиний шанс на порятунок дитини — ампутація всієї ураженої остеосаркомою кінцівки.
Далі у боротьбу за Михайлика вступила мультидисциплінарна команда спеціалістів Дитячаої Лікарняі Святого Миколая: онкогематологи, хірурги, протезисти, фізичні терапевти та психологи. Операція з ампутації лівої ніжки тривала чотири години. А вже за кілька днів Михайлик за підтримки фізичного терапевта та за допомогою милиць зробив свої перші кроки. Його бажання ходити перевершило найоптимістичніші сподівання спеціалістів. І це попри те, що після ампутації дитину ще довго мучили фантомні болі у ніжці, якої вже не було. Паралельно хлопчик продовжував приймати хіміотерапію.
Михайлик дуже хотів робити все як інші дітки — бігати, стрибати, знову ходити до школи. Він самотужки навчився їздити на велосипеді без однієї ноги. На милицях прислуговував на церковній службі. І навіть приміряв на себе професію рятувальника — провів один день із івано-франківськими ДСНСниками.
А за півтори роки після ампутації збулася ще одна мрія Михайлика — стати на обидві ніжки.
У майстерні протезування Першого медоб’єднання Львова йому виготовили штучну кінцівку і нині хлопчик наполегливо опановує ходьбу на ній. Ось що розповідає про успіхи пацієнта його фізичний терапевт Максим Тибінка:
«В нього немає страху до падіння. І через це ми за два тижні досягли максимального результату, на який я сподівався лише за 4 тижні після протезування».
Понад усе Михайлик мріє бути здоровим і ходити до школи — без милиць.
![На зображенні може бути: 3 людини та лікарня](https://scontent-iev1-1.xx.fbcdn.net/v/t39.30808-6/444225642_778971844373234_9099842001485505021_n.jpg?stp=cp6_dst-jpg&_nc_cat=102&ccb=1-7&_nc_sid=5f2048&_nc_ohc=jgW06GprWgMQ7kNvgE1wD7d&_nc_ht=scontent-iev1-1.xx&oh=00_AYDGb8ae4P7GFVAn0o4yXRqCPe0ViPsI-AeG7mhmIoWx1w&oe=665A7585)
Поділитись статтею